Британия, Ранно Средновековие
Римската империя е паднала,
земята е разделена между враждуващи племена.
Ирландия процъфтява, без римляни и пазена от морето.
Водени от могъщия си крал ирландците покорха Бритите.
За да процъфти Ирландия,
племената не трябва да се обединяват.
ТРИСТАН+ИЗОЛДА
Как ще победим ирландците?
Някой трябва да им се опъне. - Ти?
Аз, Марк, цялото племе. Не можем сами.
Аз мога. - Малкия ми войн!
Вземи нещо за дамата си.
Може ли?
- Англите пристигнаха. Саксонците и келтите също.
Чудесно. - А Марк?
Всички ще сме тук. - Ще бъде велик ден.
Надявам се.
Направих го за теб.
Приятели,
ето ни - британските племена.
Разделени,
слаби,
завладени от ирландците.
Ако се обединим, ще
ги превъзхождаме 2:1
Ще ги победим веднъж за винаги.
За това сме тук днес.
Да подпишем договор
за обединение. - Кой ще е крал?
Най-силният сред нас - Лорд Марк.
Ако ви харесва да изпращате златото си в Ирландия,
да живеете като роби, не правете нищо.
Ако ни харесваше, нямаше да идваме днес.
Жена ми е бременна и аз знам, че е момче.
Искам той да расте
в земя, където всички ние, всички
племена - Пикти, Келти, Евреи, Англи,
Саксонци,
живеят в мир.
Този остров не е бил обединен след римляните.
За това подписвам договора. - Защо да го подписвам?
Защото последния ти опит за съюз се провали.
Ирландците дойдоха!
Събери мъжете и пазете жените. Върви!
Оттук, бързо!
Тристан!
Искам да се бия!
Замъка Дънлъс
Погребението на ирландската кралица.
Тя е при боговете, Изолда.
Ще я видиш пак някой ден.
Върнаха се.
Какво стана с договора?
Майка ти много те обичаше, Изолда.
Защо умря тогава?
Болест я отнесе.
Треска.
Не, беше сърцето и.
Замъка Д'Ор.
Толкова съжалявам, сестро!
Всички са мъртви.
Цяло поколение мъже.
Кой е това?
Тристан.
Сега ние сме негово семейство.
Имам син на твоите години.
Мелот!
Това е Тристан.
Какво ще правим?
Ще строим наново.
Добре ли се бие?
Трябва му още време. - Защо свали шлема?
Недей рева! Баща ми също умря,
но аз не плача.
Мелот! - Скрий се пак! Страхливец!
Тристан!
Намерихме нещо. Ела да видиш!
Много ще ти хареса.
Гледай!
Накъде води? - Ще видиш.
Замъкът е строен върху римски основи.
Какво ли е това?
Гробница може би.
Ето - дъното на крепостта.
Кой друг знае? - Никой.
Тия диваци пак построиха замъка.
И сега е от камък. - Искам роби.
Млади, бъдещето им. - Ще ги смажем.
Кралю,
Водих армиите ти далеч,
направих те могъщ и богат.
Като се върнах, се надявах...
Какво искаш? - Съпруга.
Какво има там, според теб?
Британия. Било е римска земя.
Там има зло и мъка.
Искам да видя.
Как изглежда бъдещето?
Живота, който предстои.
Нямам ли право на мнение за собствения си живот?
Имаш дълг към краля.
Ти си ми баща. - Тогава ми се подчини,
дъще!
Баща ти каза ли ти?
Искаш ли ме? - Приех.
Отрова.
Парализира те.
Ще се видим на сватбата ни.
Пускай ги.
Заведете ги там и намерете въже!
Който се намеси, ще му се случи същото.
Водете ги!
Да хвърлим всички сили срещу тях!
Те ни превъзхождат по численост.
Значи нищо да не правим?
Не, ще действаме.
Трябва да сме решителни. Но не можем сами.
Някой ще дойде ли с нас?
Саксонците ще водят. Пиктите няма да ги следват.
Камо ли англите и келтите.
Тогава защо сте тук?
Мислех, че Тристан ще разреши да водя хората му.
Никой няма да слевам. - Освен Марк.
Марк ме спаси когато бях малък.
А вие избягахте.
Сега разбирате какво ми е мнението за
страхливците.
Кой ще тръгне с Тристан на бой?
Какъв ти е плана?
Пращаме бързи бегачи.
Върнете се!
Не искам да умирам.
Не си усещам краката и ръцете.
Да го погребем по кралски!
Сбогом, Тристан!
Когато ирландците дойдоха в Корнуол,
и баща ми се предаде,
вие пожалихте по 12 от всеки 100.
Аз съм още по-малко мил.
Водачът и още 3-ма
ще занесат това послание у дома. А останалите...
Победихме.
А Тристан къде е?
Саймън също.
Обичах ли го като собствен син?
Или само го използвах за собствени цели?
Той знаеше.
Тръгваш ли? - Да.
Баща ти ще ни намери.
Аз съм отговорна за теб. Моля!
Никой не е отговорен за мен.
Напротив! И ще си жена на Морхол.
Какво е това? - Къде?
Чакай, недей!
Недей!
Мъж.
Жив е! Помогни ми!
Бързо!
Запали огън!
Бързо!
Сърцето му спира.
Какво правиш? - Трябва да го стоплим.
Събличай се бързо!
Бързичко!
Не е отровен.
Не съм лягала гола с мъж от 15 години.
Отдавна спиш.
В Ирландия си.
Няма страшно.
Никой не знае за теб. Не се плаши!
Само спи!
Спокойно!
Забравих да му кажа за теб.
Ще чакам отвън.
Каза, че друг не знае. - Съжалявам!
Тя ми е камериерка и ще си мълчи.
Лягай, моля!
Може да заболи.
Нищо ли не помниш?
За лодката, където не намерих,
как са те ранили?
Много питам.
Ето ти дрехи, хляб, има и вода и огън.
Океанът е отвън, ако искаш да се изкъпеш.
Няма къде да идеш, така че не излизай.
Вярвай ми! - Защо го правиш?
Ще се върна.
В опасна игра се забърка.
Той е англичанин.
Значи си имаме пленник.
Да не си му казала коя си! Ясно?
Излизала ли си?
Да. - Къде?
В манастира.
Убежище ли търсиш? - Има нужда.
Не ще намериш спасение в новата религия.
Тук ти е мястото. Къде е Морхол?
Моят възлюбен?
Ще се върне.
Как се казваш?
По-добре да не знаеш.
Как да ти благодаря, като не ти знам името?
Току що ми благодари.
Казвам се Брония.
Родителите ми умряха.
Аз съм Тристан.
Здравей, Тристан!
Сър, много
ще се радвам ако си идете веднага щом можете!
Много ме харесва, май.
Но е права.
А твоите родители?
И те умряха като бях дете.
От какво?
От друг вид ирландска любезност.
Съжалявам!
До утре, тогава?
До утре.
Този, който те доведе,
сложи печат на сърцето ти,
сложи печат на ръката ти.
Любовта ни е силна.
Смехотворно!
Аз пък вярвам в това. Има повече в живота.
От кое? - От дълг и смърт.
Защо имаме чувства иначе?
Зашо мечтаем, ако не можем да имаме?
А ти си толкова сигурен.
Убедеността ти е като броня.
Ще ми се и аз да бях така.
Защо ти е?
Радостта да си дама.
Да искам нещо, което не мога да имам.
Мой си живот.
Време е да тръгваме.
Ей сега идвам.
Имаш нужда от почивка.
Ти си обещана.
Да.
Какъв е той?
Тъмен, висок, два пъти колкото тебе.
Джентълмен.
Мислех си за нещата, които не можеш да имаш.
Не знаех какво говоря.
Зад скалата има лодка.
Иди си с нея.
Скоро трябва да си вървиш.
Как се чувстваш?
Не знам.
Ще намерят лодката.
Кралят претърсва брега.
Ако те намери, лошо. Приливът идва, да вървим!
Ела с мен!
- Не мога.
Защо? Моля те!
Тристан, и двамата знаем, че това не може да стане.
Знаем от самото начало. Не значи, че не истинско,
но не може да стане.
Стига ми да знам, че си жив и мислиш за мен.
Искам смисъл в живота и не мога ако си мъртъв.
Моля те!
Онзи на брега...
Търсят го. Внимавай!
Ще намерят трупа му.
Той уби този, на когото бе обещана.
Морхол е мъртъв. Паднал в битка.
Вървете сега!
Трябва да отмъстим.
Когато съберем сили.
Сега не можем. Трябва да изчакаме.
А дотогава, ще сеем раздори.
Как?
Новини за Донахад?
Предлага ръката на дъщеря си и земя
като зестра на който се ожени за нея.
Умен начин да посее раздор сред нас.
И другите ще се сетят.
Като барон на Уесекс,
е мой дълг да кажа на хората.
Искаш да кажеш на себе си.
Тристан е мъртъв.
Хората страдаха достатъчно.
Бракът е по-сигурен от друг съюз.
Решил съм. И ние също.
Така да бъде!
Нека събера хората! Аз ще ги водя.
Ти си моя кръв.
Трябва им благородник, но...
Мислехме, че си мъртъв.
Спасиха ме.
Тост за Тристан!
Който се върна от мъртвите.
Ирландския крал предлага ръката на дъщеря си.
Сее раздори.
Кой знае какво му се е случило.
Лицето ми пред твоите очи.
Твоето пред моите очи...
Сърцата ни ще бъдат едно.
Никой не ще ни раздели.
Какво? - Така ще запазим съюза.
Не виждам как ще стане това.
Всички отиват на турнира.
Като разделиш зестрата, с тези които ти останат верни
ще ти спечели подкрепа. - Ако спечелим.
Трябва ни шампион.
Аз.
Ти?
Ще бъда готов.
Знаеш го.
Откъде тази страст?
Ще разбереш, когато видиш жена ми.
Тя ще донесе мир.
Примирие.
Можеш да преминеш.
Как изглеждам? - Как изглеждаш?
Къде е принцесата? Как и беше името, Изолда?
Искам да я видя как изглежда.
Почти готово.
Ако присъствам, трабва да съм покрита.
Име?
Тристан.
Губи ли?
Засега.
Име? - Ричард от Гластънбъри.
Бароните няма да се обедният зад него.
Който победи, взима принцесата.
Почвайте!
Какво?
Предавам се!
Така не може!
Разрешено е.
Много беше лесно.
Избери правилното време.